For øyeblikket er Toblomster, Skiveverdens første turist-
-i ferd med å forsøke å flykte fra Krull.
Fluktforsøket har lykkes 1 000 prosent.
Selv om dette også gjør ham til Skivens siste turist-
-nyter han utsikten.
Samtidig, et stykke over Toblomster-
-nyter ikke Rensvind utsikten i det hele tatt.
Bare verdensskilpadden Store A'Tuin vet hvorfor den ferdes mot stjernen.
Skivens innbyggere får vite det om et par dager-
-og kommer virkelig til å bli bekymret da.
Oktaven, verdens mektigste trollbok-
-er så bekymret over alt dette at den må ta saken i egne hender.
Herlig... Jeg vil lande på bakken!
Forlot jeg verden bare for å ramle ned på den igjen?
Ja, det gjorde du.
Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor?
Vi skal ingen steder. Se der.
Er det bare noe jeg tror, eller har den blitt større?
Flyr skilpadden rett mot den?
Ifølge trollmennene treffer vi aldri stjernene-
-men har dere sett noen så nær før?
Hvor er trollmennene når vi trenger dem?
Ned med trollmennene! Ned med trollmennene!
Et lite skritt for en trollmann ut i det usynlige.
Et stort skritt for det usynlige universitetet.
Vil studentene være så gode å godkjenne-
-vår 305. erkekansler?
Bortsett fra noen mindre personalforandringer-
-skal et par viktige endringer skje for å bringe orden her.
Siden ingen av oss har fått informasjon om morgenens hendelser-
-og siden det virker som det råder helt overflødig uro-
-blant pøbelen angående stjernen...
...så foreslår jeg at vi utfører AshkEntes ritual.
Etter en romferd på egen hånd, langt bort fra Ankh-Morpork-
-har bagasjen egne planer.
Jeg ber gjesten vår, hvis navn er legendeomspunnet-
-om å fortelle hva en mann kan betrakte som det største i livet.
Steppens skarpe horisont, vinden i håret og en sterk hest.
Eller er det synet av ens drepte fiende-
-fornedringen av stammen hans-
-og klagesangen fra kvinnene hans?
Unnskyld?
Jeg sa at gjesten vår, hvis navn er legendeomspunnet...
Nettopp.
Varmtvann...
...bra tannpleie...
...og mykt toalettpapir.
AshkEnte! Tre fram, O, skapning fra jorden og mørket!
Vi pålegger deg å avsverge deg...
Jeg var på fest.
Det blir sagt at du kan se både fortiden og framtiden.
Det stemmer.
Kanskje du da kan fortelle hvorfor den røde stjernen blir stadig større?
-Fordi skilpadden flyr mot den. -Hvorfor det?
Av en grunn som ikke har noe med meg å gjøre.
Da kan du kanskje fortelle hva det var som skjedde i morges?
Oktaven var visst ivrig etter ikke å miste sin åttende besvergelse.
-Den forsvant visst over Kanten. -Vent nå...
Mener du besvergelsen som finnes i Rensvinds hode?
Ja, den som han har båret på i alle disse år.
Vet du hvorfor?
Jeg vet bare at besvergelsene må uttales samtidig ved solverv-
-ellers kommer mange verdener til å ødelegges.
Ifølge en eldgammel profeti på innerveggene i Tsorts store pyramide.
Hvor befinner Rensvind seg nå?
I Skunds skog, kantover mot Ramtoppfjellene.
Og han syns veldig synd på seg selv.
Hallo? Er det noen her?
Toblomster?
Kan jeg gå nå?
Ja visst, jeg håper festen blir hyggelig.
Det kan nok gå utfor ved midnatt.
-Hvorfor det? -Da skal de ta av meg masken min.
God kveld.
Jeg er ute etter informasjon om Tsorts pyramide.
Ja...
Takk.
"Den som uttaler alle besvergelsene når Skiven er i fare..."
Ja, stjernen. Jeg vet det.
"...kommer til å oppnå fullkommen makt..."
"...for å redde verdenene." Ja, det også.
Hvis du grynter noe om dette til noen andre i fakultetet-
-kommer du til å bli straffet.
Bananer vokser faktisk ikke på trær.
Det smerter meg å si det, men Rensvind må ikke dø.
Ikke før vi får ham hit...
...og tømmer hodet hans.
Rensvind!
Forsvinn! Forsvinn!
-Rensvind! -Jeg hører ikke etter!
Det er jo meg, Toblomster!
Han er død og har kommet inn i hodet mitt!
Hvorfor akkurat meg? Hvorfor...
Toblomster?!
Er det ikke fantastisk at vi kom tilbake hit igjen!
Jeg må ha gjort noe sabla dumt for å måtte trekkes med deg.
Skilpadden må ha fanget oss opp.
-Hvorfor skulle den gjøre det? -Jeg vet ikke.
Hvor er vi?
Levende eller død?
Han må jo uttale besvergelsen og redde verdenene-
-så jeg antar at levende er best.
-Redde verdenene? Hva betyr det? -Jeg vet ikke.
Om bare en av verdenene som reddes er verdenen vår, så er jeg fornøyd.
Spennende! Det ser ut som om det skal holdes en seremoni.
Sikkert et eldgammelt ritual for å hylle...
Ritualer til naturens ære handler alltid om sex og vold.
Oftest samtidig.
Vi burde nok gå nå.
Kom nå!
Hvis jeg bare hadde min fotoboks.
Der er du jo.
-Den er veldig trofast. -Hvis bagasje nå skal være trofast.
Nå må vi vekk herfra!
-Er det der en kvinnelig druide? -Det tviler jeg på.
Du kommer ikke til å like dette.
Jeg vil se! Slike seremonier minner om en primitiv enkelhet...
De har tenkt å ofre henne, hvis du nå må vite det!
-Skal de drepe henne?! -Ellers blir det vel ikke mye offer?
Kan de ikke nøye seg med å ofre blomster og bær?
Ingen yppersteprest med selvrespekt ville gå igjennom alle prosedyrer-
-for siden å stikke kniven i en påskelilje og et par plommer.
Men ærlig talt...
Unnskyld meg! Får jeg blande meg?
Unnskyld at jeg forstyrrer.
Jeg sto nettopp og beundret deres fantastiske arrangement-
-og lurer på om dere ikke kan tenke dere om angående offeret.
Fortell hva den andre idioten har for seg, ellers dør du.
Det virker jo helt forferdelig med alt blodet, kjolen...
Han heter Toblomster og han er ikke fra trakten.
Det er tydelig.
Jeg leter etter skattkisten med bein.
Dere kan få mer symbolisme og slippe alt blod...
Stjernen!
Den vokser!
-Har du gjort noe sånt før? -Hva da for noe?
Stormet tempelet, drept prestene, stjålet gullet og reddet jenta?
Nei, det kan jeg ikke påstå.
Sånn går det for seg.
Kom nå!
Det er ingen fare!
Det er det vel!
Hvorfor må folk alltid ødelegge alt?
Du har akkurat blitt reddet fra den visse død!
Det er ikke lett skal du vite, å forbli...
Jeg mener, å holde seg...
Å ikke miste kvalifikasjonene!
Jeg kunne drukket mjød med månegudinnen nå!
Åtte års lørdagskvelder innestengt hjemme, rett i dass!
-Hvor er jeg? -Du drømmer.
-Kan jeg få våkne nå, takk? -Nei.
-Du står foran en viktig oppgave. -Storveis...
Rensvind! Hører du meg, Rensvind?
-Det der ække engang en skramme. -Hører du meg, Rensvind?
-Hva er det med jenta? -Hun vil ikke bli reddet.
Drit i det.
Nei!
Ligg ikke bare der som en ku, hjelp meg opp!
Er det sikkert at du ikke hører meg, Rensvind?
For mange år siden gjemte vi en av oss i hodet ditt.
Hvem er "vi"?
Vi er de sju besvergelsene, og vi vil beskytte den åttende.
Du får absolutt ikke la trollmennene ta den fra deg.
Alle åtte må uttales på rett tidspunkt ellers skjer grusomme ting.
Og de må ikke uttales av feil personer.
-Trollmennene... -Nettopp.
-Er jeg inni Oktaven nå? -Metafysisk sagt, ja.
-Hvorfor skriker du? -Ja, hva skriker du for?
Jeg prater med usynlige stemmer i en bok og du spør hvorfor jeg skriker?
Du må føre besvergelsen til oss på universitetet før solvervet-
-så vi kan uttales på helt riktig tidspunkt.
Hvorfor skulle noen ville uttale dere?
På grunn av stjernen. Skilpadden er på vei...
Nei, slutt!
Dere har ødelagt livet mitt, skjønner dere det?
Jeg kunne faktisk blitt trollmann-
-hvis dere ikke utnyttet meg som vandrende trollbok.
Ingen besvergelser kan jeg lære meg, de våger ikke dele hode med dere!
Så fort besvergelsen har blitt uttalt, er du kvitt den.
-Og oss. -For alltid.
Når er solvervet?
Om to dager, tror jeg.
Vi må av sted, med en gang!
Skal ikke druidene feire solvervet her?
Trolig ikke.
Er du sikker på det? For jeg vil fælt gjerne bli her.
Det er i Ankh-Morpork man skal være når det er solverv.
Men om vi ikke skal være her...
Brostein under føttene og den velkjente stanken fra kloakkene...
De er på sitt beste på denne tiden.
-Noe jeg virkelig vil se... -Vi skal hjem!
Hjem til potetene i fiskeboden-
-på gatehjørnet mellom Listige dingsers gate og Søppeldyngegaten.
Dette var en sjarmerende kamp, men det jeg virkelig vil se-
-er Bel-Shamharoths tempel.
Jeg hører poteten rope navnet mitt. Hva sa du?!
Jeg vil se Bel-Shamharoths tempel.
Ikke den store grusomme edderkoppens hjem, dit ingen kommet levende fra?
Jo, nettopp.
Jeg forstår...
-Det ligger jo ved elven Snarl. -Ålreit.
På vei til solvervsfeiringen i Ankh-Morpork.
Jeg hører poteten rope navnet mitt.
Den lyden likte jeg neimen ikke.
-Hva skal vi gjøre? -Få panikk, kanskje?
-Der er han! -Trollmenn! Panikk!
Er disse her for å feire solvervet?
Fort, inn med deg!
Rensvind!
De kjenner deg visst.
Du er omringet!
Bli med oss til erkekansler Trymon-
-så kommer alt til å ordne seg. Det lover han.
-Hyggelig av dem å ville hente deg. -Nei.
Selv etter trollmannsstandard er Trymon en redselsfull type.
Enten gjør vi dette på den enkle måten-
-eller på den veldig enkle måten.
-Hva er den enkle måten? -At du kommer ut.
-Og den veldig enkle måten? -At vi tenner på offerbålet.
Der du sitter.
Hvordan tror du dette slutter?
Hvis stjernen er et omen dør vi sikkert.
-Da er det vel på tide å navngi den. -Ja, hvorfor ikke?
Hva med Dødsstjernen?
Ikke vær teit! Hva er det for slags navn? Dødsstjernen?!
Hvem gjorde det der?
-Du så vel ikke Trymon der ute? -Nei, hvordan det?
Et øyeblikk trodde jeg at vi var ille ute.
Se opp, Rensvind!
Litt tidligere hadde vært hyggelig.
Toblomster!
Kan ikke trollmennene styre stjernen burde de droppe alt som magi heter-
-og begå selvmord, som seg hør og bør!
Skal de oppføre seg sånn kan de like gjerne få brenne for min del.
Faktum er at stjernen vokser seg stadig større.
Uten Rensvinds besvergelse kan vi ikke gjøre noe med det.
-Jeg tittet i Overseelsens speil. -Jeg lette i M'haws runer.
Jeg har prøvd med både runer, speilet og en mantikoras tarmer.
-Så ingen vet hvor han er nå? -Nei.
I krisetider gjelder det å være klok.
Og kloke menn gjør det som tiden krever.
Toblomster! Våkn opp, vi må av sted!
Jaha, som du vil.
La meg hvile ryggen min litt!
Opp din gris. Kom igjen.
Ta fram mitt liniment fra saltasken, er du snill.
Hvem er du?
Navnet mitt er Cohen.
Cohen Barbaren?
I egen person.
Stopp en halv, Cohen er stor som en okse-
-med brystmuskler som en sekk med fotballer.
Han er Skivens mektigste kriger, en levende legende!
-Bestefaren min pleide å fortelle... -Ja...
En levende legende, det er meg det.
Du var jo mektigst av alle!
-Barderne synger fremdeles om deg. -Jeg får ingen royaltyer for det.
Det er så typisk. 80 år i yrket, og hva belønnes jeg med?
Ryggsmerter, hemoroider, dårlig mage og hundre oppskrifter på suppe.
Jeg avskyr suppe!
-Shoppe...? -Suppe.
Det er tennene, forstår du.
Ingen tar en på alvor når man er tannløs.
"Slå deg ned ved peisen og ta deg litt suppe, bestefar", sier de.
-Det var en ekkel hoste. -Ja, unnskyld.
-Våkn opp! -Han er borte.
Død?
Men jeg må jo få ham med til Ankh-Morpork!
-Han er ikke akkurat død... -Patricieren vil drepe meg!
Han er bare...borte.
Hvor da?
Jeg vet ikke, men jeg tror jeg vet en som har et kart.
En nekromantiker.
-Hva er naken-romantikk for noe? -Nekromanti, å snakke med døde.
Jeg tror selvsagt ikke på caroc-kort.
Alt vås om at det skulle være universets destillerte visdom-
-er bare pølsevev.
Stjernen...
Den har ikke noe med meg å gjøre!
Elefanter fire...
Skilpaddeesset...
Døden.
Så han er virkelig død?
Hun sier at det er medisin.
Vil du se vennen din i live igjen ville jeg drikke det, om jeg var deg.
Hvis du er sikker på at det ikke er noen fare, så.
Det kan neppe få ølet til å smake verre.
Han tok jo imot en besvergelse i mitt sted, så...
Det var faktisk slett ikke så ille...
Hvor er jeg på vei?
Se deg ikke tilbake.
Men hvor er jeg på vei?
Å, nei...
Toblomster!
Toblomster! Toblomster!
Toblomster... Der er du jo!
For en fascinerende klokke.
Hvor er vi egentlig, Rensvind?
Vi er liksom...uoffisielt døde.
-Du har ikke tid til å ta bilder nå! -Dette går fort.
Elendig lys! Det blir tre års lukkertid med blender 8.
Gjør så godt du kan!
Hva skal du ta bilder for, holder det ikke å bare huske det?
Siden, når jeg sitter ved peisen...
Du vil sitte ved peisen for evig om vi ikke stikker nå!
Raska på nå.
Dere skal vel ikke dra?
Jeg får så sjelden besøk.
Vi skal ikke oppholde deg...
Vær klar til å løpe.
Men jeg har aldri stått ved Dødens port før.
Løp nå!
Ikke se meg tilbake, jeg får ikke se meg tilbake...
Det fins verre ting enn å være død.
Nevn to!
Det der er så irriterende.
Jeg kunne like gjerne sette inn en svingdør.
Hvis jeg hadde tid.
Rensvind!
-Hei sann. -Har jeg rørt på meg?
Nei, du glodde bare inn i ilden som om du hadde sett et spøkelse.
Så du lever!
Ikke fordi du fortjener det.
"Vil du ha litt bær mens du stikker ljåen i meg?"
Ingen klemmer! Jeg klemmer ikke!
Du har vært syk, du har hallusinert.
Hvis jeg hallusinerte, tok jeg sikkert fine bilder.
Nei, det går ikke. Hestefolket er overtroiske av seg.
Jeg legger det i bagasjen.
Jeg håper du ikke skal et sted der det er svart.
Sånn så det jo ikke ut! Det var jo et hus og...
Jeg maler bare det jeg ser og jeg ser bare det som fins.
Hvor tok Galders stol veien? Den med løvearmer og andeføtter.
Jaså, den... Den har jeg brent.
Men det var jo et uvurderlig magisk artefakt!
-Kan vi holde oss til agendaen? -Til hvilken dag, sa du?
Det er bare en liste med ting vi skal prate om.
Første punkt er Rensvind.
-Og stjernen. Folk er opprørte. -Det er punkt to på dagsordenen.
Punkt en handler om deres manglende evne til å finne ham.
Hva foreslår du at vi gjør med det?
Ingenting. Jeg har sendt ut noen etter ham.
-Hvem da? -En helt.
-Med hvem sin tillatelse? -Jeg trenger ingens tillatelse.
Har du leid en blodtørstig idiot som ikke kan tenke samtidig?
Helten, som i full galopp er på vei mot Virvelslettene-
-bryr seg ikke om å utveksle hånsord med trollmenn.
Ikke fordi den ikke tar det på alvor, men fordi nettopp denne helten-
-er en heltinne ved navn Herrena.
Hestefolket har besluttet...
De høyakter Cohen.
-Cohen Barbaren?! -Jeg hadde tenkt å si det...
-Men du sa jo... -Jeg løy.
Hestefolket har besluttet-
-å gi dere ridedyr og veibeskrivelse til elven Snarl-
-der dere kan ta ferga til Cirkelhavet.
Løy du?
Hjertelig takk for all hjelp.
Det kommer ikke til å bli det samme uten deg.
-Skal vi ikke slå følge dit? -Nei, vi klarer oss.
Det er farlige tider.
Jeg vet det, men jeg begynner å bli så vant til nær døden-opplevelser.
Jeg kan ikke fatte at det er Cohen Barbaren!
-Er han kanskje sarkastisk? -Nei, han er alltid sånn.
-Har han ikke øyne å se med? -Jo, men...
Han ser ikke ting som andre gjør.
Denne hulen, for eksempel.
Den er mørk, skitten og lukter som en alvorlig syk hest.
Ja...
Han ville si at det dufter av eksotisk kvae-
-plyndret av smaløyde krigere fra sivilisasjonens utkant.
Helt på egen hånd beseiret han slangekrigerne ved...
Skal jeg be ham holde tåta?
Nei, jeg liker øynene hans.
De kan se 50 år unna.
Jeg slår følge med dere.
Hvis dere skulle komme ut for noe ville legenden om meg beflekkes.
Dessuten har jeg kuldeutslett.
Jeg blir også med!
Hvis Cohen skulle trenge...massasje.
Nå lyser den enda sterkere. Hva er det for noe?
Hvorfor ser alle på meg? Jeg vet ikke...kanskje en komet.
-Kanskje det er et tegn? -Kommer vi til å brenne opp?
Hva søren vet jeg, jeg har aldri blitt truffet av en komet før.
Har du gredd skjegget?
Hun virker svært begeistret for deg.
Hvis jeg var 20 år yngre...
...ville jeg vært 67.
Tenk at jeg rir med Cohen Barbaren!
Hvem ville våge å angripe oss nå?
Elven Snarl ligger 15 mil kantover, over slettene og gjennom skogen-
-litt nærmere Trollbeinfjellene enn man skulle ha ønsket seg.
Navnet er en ledetråd om hva det er.
Må vi slå leir her? Det kan ikke være langt til elven.
Fergemannen arbeider likevel ikke om natten, og jeg har vondt i føttene.
Du ville ha pene føtter om du bare tok hånd om dem.
Man treffer sjelden på fotpleiere i yrket mitt.
Jeg har støtt på slangeprester, gale guder og krigsherrer.
Ingen fotpleiere, nei.
Det låter ikke noe særlig heller, "Cohen mot fotpleierne".
"Cohen og kiropraktorene fra helvete."
"Cohen og de gale tannlegene!"
Hva var morsomt med det?
Ikke noe spesielt.
Det er ikke lett å være helt når man er tannløs.
Annet kan man avse, enøyd klarer man seg bra-
-men ingen føler aktelse for en tannløs.
Jo, jeg gjør det.
Kan du ikke skaffe nye?
-Det er jo vanskelig å mastikere. -Jeg ber?!
-Å tygge, altså. -Det er klart.
Tannproteser, kalles det.
-Tennprotest? -Tannprotese!
Der jeg kommer fra har mange det.
-Så de trenger ikke bare spise suppe? -Nei da!
Det var nok det enkleste overfallet i sverdkvinnenes historie.
-Hvorfor er dere så viktige? -For hvem da?
Trollmennene på det usynlige universitetet.
De vil at jeg fører dere dit.
Det er ikke langt til elven Snarl, vi er i Ankh-Morpork i morgen tidlig.
-Unnskyld... -Ja?
Kan vi stoppe ved Bel-Shamharoths tempel på veien?
Bare om du vil ri 150 mil kantover i feil retning.
-Ligger det ikke ved elven Snarl? -Selvsagt ikke.
Vi kommer i alle fall passe til solvervsfeiringen i Ankh-Morpork.
-Solvervsfeiringen? -Har aldri hørt om det.
Så guiden min skulle ikke ta meg til Bel-Shamharoth i det hele tatt?
Nei, det hadde vært for farlig.
Vil du ha tilbake halvparten av pengene?
Vil du ha alt?
Det handler ikke om penger, vi er jo venner. Det var avtale!
Hvis du må vite sannheten gikk jeg bare med på å bli guiden din-
-fordi Patricieren i Ankh-Morpork truet med unevnelige ting ellers.
Takk for oppriktigheten.
-Feirer de engang solvervet der? -Nei.
Og jeg er den verste trollmannen herom Cirkelhavet.
-Jeg som trodde alt gikk så bra. -Da trodde du feil.
Slukk, ellers kan det gå ille!
Det er dere det kan gå ille med, her slukkes ingen ild.
Du lurer ikke meg.
Har du ikke hørt legenden om Gammelfarfar?
-Når troll eldes... -Fins det troll?
...blir de bare større og større. Dette trollet er veldig gammelt.
-Troll holder seg borte fra ild. -Det kan ikke dette trollet gjøre.
Kan han ikke?
Dere har gjort opp ild på tunga hans!
-Cohen! -Er det jordskjelv?
Kom!
-Cohen! -Opp med deg, for pokker!
Løp!
Nå blir vi flate som pannekaker!
Oi...
Hvis helt kaos hadde vært som lynet-
-skulle det å være bundet til deg være som å stå på et fjell i torden-
-i våt kopperrustning og rope: "Gudene er idioter!"
-Takk. -Det var ikke en kompliment!
Nå reiser vi oss opp.
Nå skal jeg til Bel-Shamharoth.
Jeg håper edderkoppen spiser deg opp, Patricieren kan gå og henge seg.
Jeg skal hjem til Ankh-Morpork.
-Som du vil. -Som du vil.
-Er du fornøyd nå? -Jeg vil ikke prate om det.
Vi skal jo til Ankh-Morpork.
Det var ikke akkurat dette jeg hadde tenkt meg.
Ser ikke det der ut som et veldig stort blink?
Utslett de falske trollmennene! Utslett de falske trollmennene!
Problemet er at erkekansleren ikke er en lagspiller.
Vi har selvsagt tradisjonen med døde menns spisse sko...
Mener du at vi skulle gjøre stillingen som erkekansler ledig?
I så fall trenger vi en frivillig.
Noen?
Noen...?
Da får alle gjøre det.
Vent!
Du er ikke den vanlige fergemannen. Han er mye større.
Ok.
Grip ham!
Teite ku...
Vær stille. - Løft på kappen!
Drep dem! Jeg tar hånd om gamlingen.
Nå er det på tide å få opp farta. Kom nå!
Bravo! Strålende!
Ryggen...
Jeg vet ikke hvem du er eller hvor du kommer fra.
Ikke ta dette personlig.
-Hvordan føler du deg? -Ryggen er...
...bra igjen!
Pappa pleide å henge seg i en dør.
Nå må vi virkelig dra snart.
-Du vil selvsagt ikke selge bagasjen? -Nei, det kan jeg ikke.
Jeg vil ha en gave til Bethan. Vi skal gifte oss.
-Så morsomt! -Dere er de første som får vite det.
Dette må feires! Jeg har nok både kjeks og vann i bagasjen.
-Mener du alvor med bryllupet? -Noen innvendinger?
Nei, slett ikke.
Men hun er litt over 20 og du er jo mer...
-...i den eldre retningen. -Da er det på tide å slå rot.
Jeg tenkte mer på det fysiske aspektet ved aldersforskjellen.
Du vet...
Nå forstår jeg.
Anstrengelsen... Det har jeg ikke tenkt på.
Jeg håper jeg ikke har ødelagt noe.
Nei, ikke be om unnskyldning. Du har så rett i det du sier.
Iblant må man ta sjanser her i livet.
Ikke ta det ille opp, men vi gifter oss nok likevel.
Jeg får ganske enkelt håpe at hun er sterk nok til det.
-Er vi framme før soloppgang? -Absolutt.
Hvem vil se hvordan man tar en ferge til Ankh-Morpork?
Jeg har sammenkalt dere i dag til dette møtet-
-som bare har ett punkt på agendaen.
Et agendum.
Unnskyld?
Gjelder det din helts mislykkethet i å finne Rensvind?
Jeg kan ikke huske at jeg ga deg ordet!
Vi skal holde møtet for å rådspørre Oktaven.
Med bare sju besvergelser?!
Er det virkelig vist, erkekansler?
Visdommens tid er forbi.
Stjernen kommer nærmere!
Ankh-Morpork, alle byers perle.
Ingen by i hele multiversum kan måle seg med dens dufter.
Kom nå.
Hva holder han på med?
Dette har jeg lett etter. Jeg kommer straks.
-En gullsmed? -Det skal bli en overraskelse.
Vent her, Bethan.
Unnskyld meg. Hvor er alle på vei?
Når stjernen styrter ned på Skiven brenner vi til døde!
-Stjernen er liv, ikke død. -Hva?
-Hva da? -Du låt ikke som deg selv.
Besvergelsen prøver å ta kontrollen over meg.
Den vet hva som skal skje.
Hvorfor maler de stjerner? Er det beskyttelsesruner?
Nei, det funker ikke. Men jeg tror jeg vet hva som gjør det.
Det er det merkeligste jeg noensinne har produsert, men veldig praktisk.
Hva het det, sa du?
En tannprotese av trolltenner.
Dette er Bethan, forloveden min.
Hvor selger de brudekjoler her omkring?
Og en biff...
-Hva holder dere på med? -Vi renser Skiven for ondskap.
Det er jo Necroteliphonicon!
Ja, trollmenn bruker den for å snakke med de døde.
Hvordan visste du det?
Det var bare ren gjetning.
Han har en kiste med bein og ser ut som en trollmann.
Mine herrer... Det fantastiske lyset!
Vi er trygge så lenge vi ikke rører ved boken.
La meg se...
"Hvorledes man blidgjør den ting som er dens vokter..."
"Vær stille, og vend tilbake til mørket."
Hva gjør jeg? Jeg kan jo ikke trylle!
I mine øyne er du en ekte trollmann.
-En trollmann? -Ja, du er trollmann! Vis det!
Rygg tilbake, ellers overøser jeg dere med trolldom!
All magi er borte, stjernen har tatt den.
Jeg mener alvor!
Ashonti! Kyorucha!
Beelzlebor!
Stopp, vi er bevæpnet!
Hvor er bagasjen?
Den mister jeg hele tiden, jeg er jo turist!
Jeg har en trollmann og er ikke redd for å bruke ham!
Til den store salen!
Han låste døren!
-Stjernen er helt flekkete. -Det er ikke flekker.
Det er ting som snurrer rundt stjernen-
-som solen snurrer rundt Skiven...
-Men er det ikke flekker? -Kom nå.
Død over falske trollmenn! Død over falske trollmenn!
Kom nå!
Død over falske trollmenn! Død over falske trollmenn!
Kom, kjelleren er denne veien.
Ingenting som peser sånn kan være farlig.
Se deg ikke tilbake!
Er det noen der ute?
Snille...!
-Hallo? -Hvem der?
Det er Rensvind.
Nettopp, det er Rensvind!
-Rensvind... -Har du besvergelsen med deg?
-Hven er der inne? -Magiens mestere.
-Hvorfor? -Vi ble innelåst.
-Med Oktaven? -Oktaven er faktisk ikke her.
Her trengs magi. Løp av sted og finn en trollmann, som en flink gutt.
Finn en...finn en...?!
Unna vei!
-Finn noe å gjemme dere bak! -Hvorfor det?
Når den lille åren dunker i panna mener han alvor.
Hold tåta nå! - Ålreit...
-Så du Trymon på veien ned? -Nei, hvordan det?
Han har stjålet Oktaven!
Han...
-Jeg visste at han ville gå langt. -Med boken går han enda lenger.
Hvorfor det?
Prøver en hjerne å holde alle besvergelsene oppstår et hull.
I hodet hans?
Nei, i universets struktur.
-Kanskje han tror han klarer det... -...men han mangler din besvergelse.
Kom nå.
-Han har åpnet porten. -Er det der demoner?
Demoner er rene pikniken sammenlignet med dette.
Hva skal du gjøre med det?
Det er alt for sent.
Besvergelsene er ute, man kan ikke gjøre det sagte usagt.
Man kan forsøke!
Flytt dere!
Du forstår ikke, grusomhetene der oppe er aldeles ubegripelige!
Jeg har alltid villet gjøre noe som dette.
-Dette er et ekte eventyr! -Du er splitter pine gal!
Det har stoppet.
Sidene er helt tomme.
-Da har han lest besvergelsene. -Og lykkes med det.
-Vi burde nok gå og gratulere ham. -Gratulere?!
Når du har utviklet deg i kunsten-
-forstår du at iblant er suksess det viktigste.
Sånn behandler man ikke bøker, ryggen er helt bøyd!
Når jeg har utviklet meg...?
Jeg har båret på en av de store besvergelsene i årevis-
-uten å bli vanvittig.
Hvor er trollmennene?
Rensvind... Kom og hold oss med selskap, kjære.
Den åttende besvergelsen...
Gi meg den!
Gi meg besvergelsen!
Prøv å ta den! Jeg tror ikke du kan.
Jeg trenger jo bare å drepe deg, så er den min.
-Statuene ser ut som trollmenn. -Det er trollmennene.
De var det.
Det fins verre ting. Jeg kan fylle kroppen din med maur.
-Jeg har kraften til å... -Og jeg har et sverd.
-Ynkelig. -Du skal få se på ynkelig!
Hallo?
Hvor er sverdet, Rensvind?
Pass deg, jeg er faktisk trollmann på ordentlig nå.
Så hold de andre med selskap, din ynkelige lille mark!
Jeg trenger deg ikke lenger.
Kom hit, lille besvergelse...
Kom til meg.
-Nå! -Hva da? Riktig, ja!
Det må være besvergelsene.
Toblomster!
Ja? Er det deg, Rensvind?
Ja, og jeg vil at du gjør en viktig ting for meg.
Jeg er klar. Hva er det jeg skal gjøre?
Kom hit og hjelp meg opp-
-før jeg mister grepet om denne steinen.
-Jeg er glad for at du lever. -Det er jeg også.
-Kan du dra meg opp nå? -Det kan nok bli vanskelig.
-Hva holder du deg fast i? -I deg.
-Bortsett fra meg, selvsagt. -Hva mener du?
Helt siden jeg traff deg har jeg brukt mye tid-
-på å henge etter fingertuppene over den visse død.
Har du lagt merke til det?
Du!
Ikke nå igjen!
Akk, nok en nær Rensvind-opplevelse...
Litt tidligere hadde ikke skadet.
Morsomt å plassere statuer der ingen ser dem.
Stygge er de også, virkelig dårlig utført.
Nå får vi ta farvel med hverandre.
Ut!
Hva driver han med egentlig?
Så spennende med all magi.
Det er bare lys. Han har ikke engang tryllet fram en due fra ermet.
Var det alt?
Nye verdener.
Jeg må ta et bilde av dette, tenk om jeg skulle glemme det.
Hvordan skulle du kunne glemme dette her?
Det er det vakreste jeg har sett i hele mitt liv.
Her er det!
Typisk Toblomster.
Han setter pris på skjønnhet på sin egen måte, bare.
En poet som ser en påskelilje-
-ville se på den og deretter skrive et dikt om den.
Toblomster ville kjøpe en bok om botanikk-
-og mens han leste den...ville han tråkke på påskeliljen.
Stjernen... Den holder på å bli mindre.
-Som et hav av gull... -Snarere som gylden sirup.
Det der var en hyggelig dramatisk slutt, men livet funker ikke sånn-
-og andre ting må skje.
Oktaven, for eksempel.
Tilskuerne innså at det som falt mot dem-
-var Skivens absolutte mest magiske gjenstand.
Lukk den opp!
-Kom nå. -Pina dø...
Det er like bra, det.
Da Toblomster spurte hva bagasjen hadde gjort med Oktaven-
-kunne dens uttrykk best beskrives som...tre-gt.
De prøver å åpne bagasjen, kom nå!
For en vidunderlig dag.
Luften er som vin.
-Jeg har bestemt meg for... -Jeg skal nok skrive meg inn igjen.
Jeg skal nok kunne få grep på magien og klare min eksamen.
Har man fått med ros godkjent-
-blir livet som en lek, som det heter.
Det er masse plass på toppen nå når de gamle gutta blir dørstoppere.
Kan de forvandles tilbake?
Trolig ikke.
-Kan man gjøre noe med Trymon? -Ja, et staselig steinparti.
Stikk av sted og ta hånd om dette!
-Jeg kan nok bli flink i trylling. -Jeg skal dra hjem.
En skarpsinnet og verdensvant gutt som meg skal nok kunne...
-Unnskyld? -Jeg skal dra hjem.
-Hjem, hvor da? -Hjem til den andre siden av havet.
I går gikk det opp for meg at all denne reisingen er bra den-
-men det er også veldig gøy å ha vært et sted.
Å sette inn bildene sine i en bok og huske ting.
-Jaså? -Ja, det viktigste med minner...
...er at man må dra et sted etterpå, der man kan huske dem.
Man har aldri riktig vært et sted før man har kommet tilbake hjem.
Jaha...
Hvis det er sånn du ser på saken, så.
-Når skal du dra? -I dag, tror jeg.
Et skip burde jo gå i det minste et stykke av veien.
Det gjør det sikkert.
Han slipper meg av ved de brune øyene og derfra kan jeg dra videre.
Så bra da.
-Så dere fant en prest? -Ja.
Og Cohen prøvde ikke engang å drepe ham.
-For en fin kjole. -Takk, jeg har stjålet den selv.
Her skal dere få.
Det er dyrt å sette bo for første gang.
Eller et mindre kongedømme.
Jeg har tenkt på en gave til deg også.
Det er da virkelig ikke nødvendig...
Jeg trenger det ikke mer og det får ikke plass i skapet.
Hva da?
Bagasjen. Vil du ikke ha den?
Jo visst...
Men det er jo din, det er deg den følger, ikke meg.
Bagasje...
Dette er Rensvind. Nå er du hans.
Den tilhører nok egentlig ikke noen annen enn seg selv.
Det var vel alt, da.
Ja.
Adjø, Rensvind. Jeg sender et postkort når jeg kommer hjem.
Æsj, kom hit.
Hvis du kommer forbi noen gang-
-er det sikkert noen her som vet hvor jeg er.
-Det var vel alt, da. -Ja, det var det nok.
Ålreit.
Ålreit...
Nei, jeg vil ikke ha deg.
Jeg gir deg til deg selv, forstått?
Jeg vil ikke ha deg, sa jeg. Av sted med deg!
Ok, kom igjen.
Så stjerneskilpadden var altså en hunn?
Jeg ville nok kunne si at det er et spørsmål om perspektiv.
Oversettelse: Nina Maria Eidheim www.primetext.tv